KRISEN
I det svage morgenlys, -
- måske lyset mellem krig og fred, vender kongen tilbage til London.
Han indkalder gehejmerådet, mens man holder vejret i spænding.
Mr. Chamberlain får audiens hos kongen, -
- og parlamentet mødes for at føje en ny side til historien.
Enhver brite må gøre en indsats. London forbereder sig på luftangreb.
Enhver må kende sin plads i tilfælde af luftangreb.
Kender De signalet? Vi lader dem lyde sagte -
- for ikke at forurolige folk uden for biografen.
Fri bane.
BØRNEGASMASKER
Har De købt gasmasker til Deres familie?
De talte kun om at forberede sig til krigen, -
- men der skete ikke noget.
Der var ingen handling bag ordene.
Hopalong Cassidy derimod tog sagen meget alvorligt.
Søndag den 3. september 1939.
Alle, som var gamle nok, husk er nøje, hvad de foretog sig.
Jeg havde lige skudt et par kvægtyve.
Bagefter legede jeg, at jeg red gennem en forhekset skov.
Pludselig stod troldmanden Merlin foran mig, -
- og min hest stejlede af skræk.
Men så skete der noget endnu mere usædvanligt.
Pludselig gik alle plæneklipperne i stå.
De hører London. Her er premierministeren.
Jeg taler til jer fra kabinetsværelset i Downing Street nr. 10.
Til morgen overrakte den britiske ambassadør i Berlin -
- den tyske regering et brev om, -
- at medmindre de senest kl. 11 meddelte, -
- at de ville trække tropperne tilbage fra Polen, -
- var vi i krig.
Jeg må meddele, at vi ikke har modtaget en sådan underretning, -
- og at vort land som følge deraf er i krig med Tyskland.
Hans handlinger viser tydeligt ...
Hold så op, Sue!
Hun synger uden at vide, hvad det betyder.
Hvor er mine strømper? Jeg kan ikke finde dem.
- Dawn, der er udbrudt krig. - Det er ikke min skyld.
- Jeg mangler stadig mine strømper. - Jeg gider ikke at høre om det.
- Det er et luftangreb. - Gode gud. De er allerede begyndt.
Luftangreb.
Duk dig!
Der er fri bane. De afprøver dem bare.
Vi frygtede straks angrebene, men der skete ikke noget.
Det var en skøn sommermorgen, -
- og alle sagde.: "Tænk at indlede en krig i dag."
Sikke et skønt vejr at ...
Nogle få plæneklippere gik i gang, men det virkede falsk.
Alt havde forandret sig.
- Giver du en håndsrækning, Mac? - Far, den er fuld af vand igen.
Pokkers! Det siver op gennem leret.
Du skulle have tjæret det. Tætnet det ligesom et skib.
Det er selvisk af dig at beholde dem her.
Kan du huske min australske tante?
- Hun har tilbudt at tage dem. - Så er den klaret.
Sikke en chance. De får en bedre fremtid der.
Det er så langt væk. Jeg kunne ikke holde det ud.
Det giver appetit at grave, Grace.
Et par bomber kunne nok vække os.
Selv et par bomber kunne ikke vække Dawn en søndag morgen.
- Krigen går mig på nerverne. - Godmorgen.
Hvorfor ser de ikke at komme i gang?
- Så, så, Dawn. - Lad hende være, Mac.
Al den ventetid går os på nerverne.
Vi må vente ti minutter på frokosten.
- Kan du stadig eksercere, Mac? - En, to, tre, fire.
Kan du se? Den har møllene ikke ædt endnu.
- Har du gemt det gamle lædertøj? - Ja, og holdt det ved lige.
Det skal vi nok få brug for.
Forsigtig. Pas på.
Med Hans Majestæts tilsagn -
- har jeg dannet en regering af mænd og kvinder -
- af næsten enhver anskuelse.
Nu er der én sag, som forener os.: At stride, indtil sejren er vundet -
- og aldrig overgive os til trældom og skam, -
- hvad prisen og trængslerne end måtte blive.
Forbandede gin. Det får mig altid til at flæbe.
Hun tuder kun, når hun er glad.
Hold nu op, Molly. Nu begynder jeg også.
- Så, Grace. - Pligten kalder, Mac.
Vi gjorde vores del sidste gang.
Kongen og landet kalder. Du bliver også snart indkaldt.
Vi vidste ingenting. Vi var kun 17 år gamle.
Jeg hørte dem marchere forbi med trommer og fløjter i går.
Det fik håret til at rejse sig.
Sådan. Sådan, Mol.
- Vi har sovet i 20 år. - Gå ad helvede til.
Kom så.
- Farvel, Molly. - Farvel.
Ved I, hvad klokken er? Skrub så i seng!
Sådan vil vi ikke være, når vi bliver voksne.
Vi er det ikke engang nu.
Vi står i den silende regn ud til en pløret vej, der grænser op -
- til engen i horisonten med den uundgåelige række popler.
Et par lastbiler kører til og fra de fremskudte stillinger.
Imod os kommer en bataljon, det kendte Irske Regiment.
De marcherer tre og tre. I deres fulde battledress -
- falder de sammen med det grønne græs og de brune høstakke.
Fremad!
Jeg red frem med draget sværd mod tyrkerne.
... vær ikke sådan et fjols.
... jeg hørte trommer og fløjter.
... komme marcherende.
... fik håret til at rejse sig.
... jeg kæmpede mod tyrkerne.
... du må blive hos Grace og børnene.
Far!
Onkel Mac.
Far.
INDRULLERING
- Det var godt at se dig. - I lige måde.
- Pas nu godt på dig selv. - Vi ses i uniform.
Du må have det.
Hej, unger.
Det må i undskylde, børn.
Jeg har ladet mig indrullere.
Det var svært at overtale mor.
- Husk aldrig at sige "dø" . - Hold stand.
Op i Arsenal!
Han er en af de bedste.
Hold nu op.
Far, han har sin hånd i klemme i døren.
Det store fjols.
Vi skal vinde en krig, og så får du fingrene i klemme.
Min hånd. Undskyld.
Det må holde indtil videre.
Smut ind og poler den fra tid til anden.
En bil skal kærtegnes.
- Passer det, hvad Sue siger? - Hvad?
- At du har meldt dig. - Nå, det?
- Bare du selv havde sagt det. - Det varer ikke længe.
Det skulle være overstået til jul.
- Hør nu her. - Nej, lad mig være.
Jeg gider ikke ...
Hold så op.
Vær nu ikke så fjollet. Opfør dig som en voksen.
Jeg kan ikke klare mig alene. Jeg må hellere lade børnene rejse.
Godt grebet, Billy.
Billy ...
Inden jeg rejser, er der noget, du skal vide.
Du er ikke helt gammel nok, men ...
Nå, men ...
Det er googly'en.
Din hånd er for lille til at mestre den, men du kan begynde så småt.
Jeg vil afsløre hemmeligheden nu i tilfælde af at ...
... at der sker mig noget.
Er du med?
Du kender benskruningen, ikke?
Og off-skruningen.
Googly'en ligner en benskruning, men er faktisk en off-skruning.
Sådan her.
- Det er jo at lyve. - Ja, det er.
Når du lyver, vil du ikke afsløres.
Men når andre gør, ønsker du at afsløre dem.
En god slåer opdager en googly. En god kaster kan skjule den.
Husk altid på det, min søn.
Farvel, Grace.
- Åh, Grace. - Vandet løber.
Jeg må af sted.
Opfør dig nu pænt.
- Farvel, far. - Farvel, Dawn. Pas godt på Susie.
Farvel, Billy.
Billy.
- Farvel, Billy. - Billy.
Glem nu ikke, hvad jeg har sagt.
Far!
Farvel, skat.
- Bare jeg kunne tage dig med. - Farvel. Hav det nu godt.
Farvel.
Før i tiden tog vi altid alene af sted.
Han er jo kun en dreng.
Efter det her bliver krigen ikke noget problem.
- Så er det tid. - Lad os vinke farvel.
Vi har en særlig meddelelse.
Forældre, som følger deres børn til godstoget til Southampton, -
- skal aflevere børnene ved indgangen til perron 9.
Forældre har desværre ikke adgang til perronen.
Aflever børnene ved indgangen, -
- og sørg for, at de er forsynet med en mærkeseddel om rejsemål.
Tak.
Australien? Sig farvel og gen dem igennem.
Så er det nu, Bill.
Vi ses snart igen, skat. Vi ses snart igen, Susie.
- Her, tag kufferten, Bill. - Tak.
Farvel, Susie. Vi ses snart. Det lover jeg.
Jeg kommer til at savne krigen. Og det er jeres skyld.
Forældre har ikke adgang til perronen.
Kom bare. Må jeg se din seddel?
- Jeg kan ikke gøre det. - Grace, Grace.
Lad mig passere. Jeg vil have mine børn!
Der er ingen adgang. Det har De skrevet under på.
Ja, jeg har. Men nu vil jeg have dem tilbage.
Det er for sent. De er heldige, at de overhovedet fik en plads.
- Mac! - Vent der.
Susie. Susie!
Kom, Susie, vi tager hjem.
Susie ...
Lad mig være. Jeg vil gerne af sted.
Og så foran de andre. De gloede på os.
- Hvorfor gjorde I det? - Gør som du vil.
- Kom så! - Grace.
- Har De ombestemt Dem? - Ja, jeg har.
- Kom, vi går. - Desværre, De må ansøge igen.
Det er Deres egen skyld.
Kom, børn. Kom, det skal nok gå.
Billy.
Billy, kom nu. Jeg er ked af det. Du må ud af sengen nu.
Susie, kom, skat. Kom, du må stå op nu.
Vi må ned i beskyttelsesrummet.
Sådan.
Kom, Dawn, tag dine ting.
Det er hundekoldt.
Godt, så kryb ind under trappen.
Gå du herind, Susie. Billy, tænd stearinlyset.
Sådan.
Hvad skulle vi stille op, hvis der kom en tysker?
- Dawn, sikke noget pjat. - Du tager jo altid køkkenkniven med.
Man ved jo aldrig.
Hør.
Fodtrin.
De nærmer sig.
Jeg fik ham.
Så, så, hun driller bare, skat.
Luftværnsild.
Tæppebombning.
To og tre og fire og fem ...
... og seks og ...
Vi skulle være gået i beskyttelsesrummet.
... og fire og fem og seks ...
I skulle være rejst til Australien.
... og tre og fire og fem og seks ...
Næste gang er det os, hvis den ikke ryger forbi.
Gud, ikke os. Kast den over mrs. Evans. Hun er en ko.
Jeg vil ikke dø som en rotte i en fælde.
- Luk mig ud. - Nej, Dawn. Dawn.
- Jeg går udenfor. - Dawn.
Det er pragtfuldt. Kom og se fyrværkeriet, Billy.
Nej, se engang.
Se så at komme væk!
Granatsplinter. Det er stadig varmt.
Bliv hvor du er. Susie, du rører dig ikke.
Vil I så komme ind?
I må selv om det, hvis I ikke kommer ind.
Kom nu!
- Gå væk. - Gå nu indenfor.
Gå indenfor.
Den stakkels dame.
Stakkels gamle London.
Jeg tror, det går an. Har du dine madder, Susie?
Billy, hold dig på fortovet, og lad være med at smøle. Af sted.
- Farvel, mor. - Farvel, Dawn.
- Det kunne have været os. - Ja.
Der er så mange granatsplinter.
Det gør mig så ondt, Peggy. Kom med og få noget morgenmad.
Det er fra en landmine.
Fuck.
Jamen ...
To og to. Stil jer op på række. Kom så.
Ret ind til højre.
For sent. På mit kontor inden bønnen.
Se lige ud. Stå stille, dernede.
Med disciplin skal krigen vindes.
Højre om.
Hurtig march. Venstre, højre. Sving med armene.
O, Gud, bring ødelæggelse over vore fjender.
Gør disse ynglinge til Herrens sande soldater.
Led Churchills hånd i krigens list.
Lad vore retfærdige granater knuse Messerschmitt og Fokker.
Herre, giv hr. Hitler kvalfulde drømme.
Lad ham ikke sove de uskyldiges søvn.
Og trøst vore krigere ved fronten.
Lad sværdet gnistre og deres kugler lyne med din ild.
Vi bønfalder dig, O Herre, om at forbarme dig over dine børn.
Vi vier vores undervisning i dag til vore tropper. Amen.
Salme nr. 540.
"Strid den gode kamp af al din styrke."
Lyserød, lyserød, lyserød, lyserød.
Hvad er de lyserøde områder? Rohan?
- De er vores, miss. - Ja.
De tilhører det britiske imperium.
Harper.
Hvor stor en del af jordens overflade er britisk?
- Det ved jeg ikke, miss. - Hvem ved det?
Jennifer Baker.
- To femtedele, miss. - Ja, to femtedele.
Vores. Det er, hvad krigen handler om.
Mennesker kæmper og dør for at redde alle de lyserøde områder -
- for jer utaknemlige små skvats skyld.
Side 17. " Det britiske imperium."
Læg bøgerne væk. Smut med jer.
- Kom nu, I ved, hvad I skal. - Lad være med at skubbe.
Hold så op!
Kom nu.
Fald nu til ro. Vær stille.
Tag gasmaskerne på.
Vi har fået disse masker -
- for at bortfiltrere fjendens vederstyggeligheder.
Træk vejret roligt. Ind, ud.
Gå nu ikke i panik. Ind, ud.
Lad os øve 9-tabellen.
1 gange 9 er 9.
2 gange 9 er 18
3 gange 9 er 27.
4 gange 9 er 36.
5 gange 9 er 45.
6 gange 9 er 54.
7 gange 9 er 63.
8 gange 9 er 72.
9 gange 9 er 81.
Se, Sue!
Hvad er det?
Når tyskerne flyver om natten, kan de ikke se trosserne.
Jeg håber, den bliver her hele krigen.
Få børnene væk herfra.
Jeg bliver nødt til at give slip.
Rohan, hvad laver du her? Det er vores enemærker.
- Jeg leder efter splinter. - Fang ham.
Tag ham med til hovedkvarteret. Men giv ham først bind for øjnene.
- Hvad har du fundet? - Se, det er en detonator.
Nu kan du ikke se noget.
Den er intakt.
- Du lurede. - Vel gjorde jeg ej.
Jo, du gjorde. Vi skal nok få munden på gled.
Skarpe skud, 303. Før ham herhen.
- Spyt ud eller også ... - Spyt ud.
Spyt ud.
- Ja, spyt ud. - Jeg kender en hemmelighed.
- Jeg skal sige jer en hemmelighed. - Hvad er det?
Tyskerne sætter mænd ned i bombetomterne.
Hvem siger det?
Min onkel i krigsministeriet har sagt:
" Hold dig fra tomterne. Mange drenge forsvinder."
- Det passer ikke. - Gør de?
Hvis man opdager dem, skærer de halsen over på en.
- Nej, de gør ikke. - Jo, ellers bliver de opdaget.
Bare en af dem ville træde gennem døren nu.
- Vil du være med i vores bande? - Gerne.
- Kender du nogen bandeord? - Ja.
Sig dem. Kom nu.
Sig dem.
Du kommer ikke med, hvis du ikke kan bande.
- Jeg kan kun et. - Jamen, så sig det.
Kom nu.
Fuck.
Det ord er noget særligt.
Det bruges kun, hvis det er meget vigtigt.
Gentag efter mig: Skrub af.
- Skiderik. - Skiderik.
- Forbandet. - Forbandet.
Sæt dem så sammen: Skrub af, din forbandede skiderik.
- Godt, du er med. - Ja.
Lad os smadre huset.
LUFTANGREB SØG I LY
Tag dine ting. Husk din hue.
- Kan vi ikke se slutningen? - Du kan bare kigge udenfor.
Det er ikke det samme.
En nærkamp. Man kan ikke se, hvad der sker.
Et tysk fly. Det er blevet ramt.
Se, se!
- Han er sprunget ud. - Hvad sker her?
Vi prøver at sove.
- Vi har ramt en ME 109. - En faldskærm.
Pas på.
- Hvad sker her? - Det er en tysk pilot.
Gå hen og hent ham.
Pas på.
- Sådan. - Ja, tag ham så.
Gå nu. Vi er lige bag dig.
Du er krigsfange. Følg med.
Pas på rosenkålene.
Den her vej.
- Faldskærmssilke. - Faldskærmssilke.
Faldskærmssilke!
Den er helt skæv, Billy.
Sådan, gør det så igen.
- Bliv bare ved. - Ingen kigger så langt op.
Det skal du ikke være så sikker på. Når jeg danser jitterbug ...
Det var skønt. Hvordan var det for dig?
- Lidt for hurtigt. - Nu kan vi gøre det langsomt.
Er det nye strømper, du har på?
- Måske. - Du har ingen strømpebånd på.
- De forsvinder op i røven på dig. - Hold op. Hjælp mig, gutter.
- Hun slår på mig. - Fang hende.
- Fjenden er i halen på dig, Billy. - Hvor?
- Forsøg en undvigemanøvre. - Det kan jeg ikke.
Brug googly’en, sådan som jeg viste dig.
Pas på mine splinter.
Jeg er selv begyndt at samle.
Den er canadisk. Hvor har du den fra?
Det kommer ikke dig ved.
Susie, vågn op. Du må være lynhurtig.
Her. Billy.
Billy.
Kom, Billy. Vågn op. Hurtigt.
Dawn. Dawn, luftangreb.
Dawn, hvad har du foretaget dig? Kom nu.
Jeg går ikke derned. Så vil jeg hellere dø.
Dawn, kom herned med det samme.
Hurtigt, skynd jer.
Åh Gud, tag mig, men skån dem.
Vent, Billy. Vent.
Løb. Løb.
- Rejs dig, Billy. - Mor!
- Billy, er du uskadt? - Du er ligeglad med, om jeg dør.
- Susie. - Hvordan kunne du gå fra mig?
Også selv om du ikke elsker mig?
Sig sandheden. Du måtte gifte dig, ikke sandt?
- På grund af mig. - Hvordan kommer du på de tanker?
Det er derfor, du aldrig har elsket mig.
Alt er forandret nu, så det betyder ikke noget.
Rohan!
Paulines mor omkom i går.
- Det gjorde hun ikke. - Jo, hun gjorde.
- Passer det ikke også, Jennifer? - Jo, hun døde på stedet.
Du kan selv spørge Pauline.
Er det ikke rigtigt? Blev din mor ikke dræbt i aftes?
Hvad sagde jeg?
Har du det ikke forfærdeligt?
Hun har det forfærdeligt.
- Spørg, om hun vil lege. - Det kan du selv gøre.
Spørg du hende. Du er en pige.
Pauline. Pauline.
- Vil du have nogle splinter? - Nej.
- Vil du lege? - Gå din vej.
Terry. Paulines mor blev slået ihjel i går.
- Det passer ikke. - Jo, du kan selv spørge.
Kom, skat, du kan ikke blive her.
- Jeg bor her. - Selvfølgelig gør du det.
Kom nu med.
Mor! Mor!
Mor, mor.
Det skal vi snart få lavet.
- Mor, Paulines mor er død. - Det brænder stadig i East End.
- Vær du taknemlig, Grace. - Det er jeg også, Molly.
Hvad laver de nu?
- Er De sluppet, Mrs. Evans? - 7-9-13.
- Vi var nær blevet ramt forleden. - De kaster syge rotter ned.
Det forklarer den lille faldskærm, Billy har fundet.
Hvordan ser klaveret ud, Grace? Det er helt støvet til.
- Hvordan lyder det? - Spil noget, Grace.
Kan du huske den, Dawn?
Vi sang ikke så meget før krigen. I hvert fald ikke om dagen.
- Dawn er blevet stor. - Det må være krigen.
Det går hurtigt.
Har jeg ikke set dig sammen med en soldat?
- Jeg støtter bare krigen. - Jeg vil ikke høre den slags.
Det var kun for sjov. Jeg er kun en skolepige på 15 år.
- Jeg vil være nonne. - Altså.
Kom, Grace. Spil et par takter af gamle Fred.
- Min hånd, Mac. - Kom nu, mor.
Så lad gå da.
- Fortæl dem om Paulines mor. - Ikke nu. De ville ikke tro mig.
- Jeg har fundet billedet af George. - Beau! Se, hvad jeg har fundet.
En ubuden gæst. Og det er en pige.
Før hende ind i hulen.
- Her er ingen adgang for piger. - Vi har en seng.
Roger. Roger!
- Årh, slip mig. - Pauline.
Nej, jeg vil ikke.
- Vær nu frisk, Pauline. - Nej, jeg vil ikke.
I er for mange.
- Så en ad gangen. - Nej.
- Du får noget. - Hvad?
Slip mig.
Så lad gå. Stil jer op. På brættet.
Jeg har det, der var bedre.
Kribler det i bukserne?
Så kom dog. Den bider ikke.
Hold så op. Lad os smadre noget.
Total ødelæggelse.
Gå med dig.
Hov!
- Hvad laver du? - Fuck!
Kom med!
Dumme unger! Kom!
- Til undsætning! - Han ramte mig.
Nu skal I få.
- Hold så op, tossehoveder! - Pletskud.
Det kan lære ham at komme her og stjæle vores kvinder.
Var det ikke din søster, Rohan?
- Hvor tror du, du skal hen? - Ud.
- Gå ovenpå tør det læbestift af. - Nej, jeg vil ikke.
Det turde du ikke sige, hvis din far var her.
- Gå så ovenpå. - Må jeg så komme ud?
Din tøjte.
Hør her!
Hvorfor kan jeg aldrig få fat i dig?
Hvorfor kan jeg aldrig finde dig nogen steder?
Jeg vil have ham! Jeg må bare have ham!
Jeg tager livet af mig selv, hvis jeg ikke får ham.
Så, så. Min lille skat.
Gå du bare, hvis du vil.
Hvad gør det? Måske er vi døde i morgen.
Jeg kan ikke tage af sted sådan her.
Du må hellere invitere ham hjem, hvis du elsker ham.
Du må ikke kvæle kærligheden.
Så fortryder du resten af livet.
Hvem har sagt noget om kærlighed?
Hvordan er det vores gade ser ud?
Bill. Sue.
Jeg har siddet på motorcyklen i fem timer ...
Jeg har kun orlov i 36 timer.
Ræk mig rygsækken, Bill.
Tak.
- Hvad er det? - Syltetøj.
- Syltetøj! Syltetøj! - Hvilken slags syltetøj?
- Det ligner det ikke. - Tysk syltetøj.
Det er tysk syltetøj. Det fejler ikke noget.
Det er fra et tysk skib, som sank. Det skyllede i land.
Vore soldater fandt det på stranden.
- Tør vi? - Det er ikke længere rationeret.
Måske har de anbragt det her. De ved, vi elsker syltetøj.
De kunne forgifte os.
Gå lidt væk, børn, mens far åbner den.
Kom her, Susie.
Nå?
- Det ser udenlandsk ud. - Syltetøj er syltetøj!
- Det er bare ... syltetøj. - Jeg skal ikke have noget.
Også selv om det ikke er forgiftet. Det er ikke patriotisk.
Du spiser jo aldrig syltetøj.
- Du hader syltetøj. - Det kommer ikke sagen ved.
- Smag på det. - Smag du på det.
Lad os smage, far.
Kom så.
Du blev altså uddannet til befalingsmand, -
- men var alligevel for gammel til en officersbestalling?
Hvorfor sagde de ikke det med det samme?
Jeg var først for gammel, da jeg var færdiguddannet.
- Hvad skal du så være? - Sekretær.
Jeg lærer maskinskrivning. Jeg skal skrive for England.
Stakkels Clive. Og du var så opsat på det.
Du er jo kun et stort barn.
Det er næsten lige så godt som engelsk syltetøj.
Jeg siger altid: Syltetøj er det samme overalt.
- Davs, Bruce. - Davs.
Bruce, det er min far. Far, det er korporal Bruce Carey.
Menig Rohan.
Se, Bruce. Far har skaffet noget tysk syltetøj.
Vi troede, det var forgiftet.
Al giften lå på bunden.
- Her er en klemme, mor. - Tak, Susie.
- Hvornår får du orlov igen? - Formentlig først til jul.
Det var godt, I blev i England.
- Davs. - Velkommen hjem.
Davs, skat. Du ser dejlig ud.
- Davs, Clive. - Se, hvad Molly har med.
Gråd før sengetid.
Far, kom nu med til bombetomten. Du lovede.
Forsigtig, Billy.
Hvad er det for en krig, Mac?
Far, heroppe.
I Cumberland er der aldrig luftangreb.
Mit største problem er at skaffe et nyt farvebånd.
Da vi angreb tyrkerne, vidste jeg, hvad det gjaldt.
Gjorde du? Du troede, du gjorde.
Vi er blevet fuppet hele livet, gamle ven.
- Se bare her. - Hvad med det?
Rosehill Avenue.
Her er ingen roser, og det er ikke nogen avenue.
- Hvorfor ikke? - Hvor er træerne?
Det var på tale, da vi flyttede til.
Propaganda. Vi er blevet snøret.
- Hvordan har din krig det? - Den har aldrig haft det bedre.
Jeg er korrupt ligesom alle andre.
- Undtagen soldater. - Naturligvis.
Jeg forstår det ikke.
- Giver det nogen mening? - Ja, der er Hitler.
Vi må have fjernet ham og samtidig renset ud i egne rækker.
Se, hvor vild den dreng er blevet.
Og Dawn på 16 kommer sammen med en soldat.
Hold et vågent øje med dem, Mac. Så er du en ven.
Jeg har forkludret det hele. Jeg er et forbandet fjols.
Det har du altid været. Hold stand.
Skide være med regimentet.
Se, far. Spærreballonen.
Den har revet sig løs.
- Den er punkteret. - Ja, den driver.
- Hvad er det? - En vildfaren ballon.
En vildfaren ballon.
- Åh, nej. - Den kommer den her vej.
- Hold hovedet koldt. - Det skal jeg nok, hvis du gør det.
Den er vidunderlig.
Er det ikke flot, når de er fyldte, og er det ikke trist, når de ikke er?
Den fik bare nok og syntes, den ville ud på sjov.
Gør plads. Nu kommer Hjemmeværnet.
- Ind til siden. - Gå indenfor.
Åh, lad den dog være.
Hvorfor gjorde de det?
Ikke Dawn igen.
- Det er Bruce. - Hvad skal han her?
De er ved at lære det. Det er derfor, de flytter på sig.
- Jeg har da gjort det. - Med hvem?
- Pauline. - Løgnhals.
Mor ligger stille, og far ligger ovenpå.
Sådan gør de, når de ved hvordan.
- Sikke et luftangreb. - Luftangreb?
Følte du ikke huset skælve? Du må have set granaterne springe.
Lad os gifte os.
Vi kan bo i Montreal. Jeg kan lære dig fransk.
Du skal ikke blive romantisk. Så ødelægger du det hele.
Vi har haft en uge. En hel, vidunderlig uge.
Den mest vidunderlige bryllupsrejse, nogen kunne have haft.
- Jeg elsk er dig så højt. - Farvel, min kære.
Lov mig, at du passer på.
- Op med humøret. - Hvis der sker dig noget ...
Andrew!
Hun er vokset ud af den. Kan jeg bytte den?
Ja, lad den ligge.
Davs, Grace.
Hvor jeg dog hader al den snavs og elendighed.
Det var endnu værre før krigen, hvor man skulle føre sig frem.
Nu er det patriotisk at være fattig.
Jeg leder efter noget lidt smart.
- Kan du ikke lide den? - Hvordan klarer du dig dog?
Tre børn, soldaterløn, helt alene ...
Ved du hvad, Molly? Jeg kan lide at klare mig selv.
Det passer.
Jeg har aldrig brudt mig om at dele seng med andre.
- Egentlig ikke. - Jeg elsker en mand i sengen.
Lugten af ham. Hans behårede krop.
Vægten af ham.
Og når de gør det om natten, -
- og man ikke helt ved, om man drømmer eller er vågen.
Det er det bedste. Ingen skyldfølelse.
Ikke at det skulle gøre nogen forskel.
Molly.
Ja ... jeg taler ikke om Mac.
Han ville næsten aldrig røre ved mig.
Mit liv begyndte, da han begyndte på natarbejde.
- Du tager gas på mig, Molly. - Gør jeg?
Undskyld.
- Den er pæn. - Jeg så den først.
- Giv mig den. - Det er uretfærdigt.
- Jeg elsker lyserød. - Du er ikke udviklet nok til den.
Det er jeg.
Se!
Hvad bilder du dig ind?
Mac, det var fabelagtigt.
- Jeg har ikke været til koncert ... - Siden promenadekoncerterne.
Det passer.
Ikke siden dengang. Ikke siden jeg blev gift.
... stråle klarere end det gør nu. - Hun lukker ikke øjnene.
Hverken mod eller ofre -
- eller medfølelse eller venlighed.
Måtte Gud ... velsigne jer ...
... hver og en.
- Det gik meget bedre i år. - Det siger du hvert år, far.
Land og konge er ét, min søn. Hvis han stammer, snubler vi.
Han bliver stadig bedre. Det gør vi også.
Far er rasende. Det var nationalhymnen.
Kom nu, Billy.
- Tænk dig om. - Hvad er det første ord?
- Valg. - Andet ord.
Andet ord.
- Sikke et par duller. - Hindbærsnitte.
Ja!
Så er det tid til min årlige skål.
Fyld glassene op.
Dadda, lad nu være.
For Mary MacDonald.
- Thelma Richardson. - Mama, bliv her.
Bobo Hinds.
- Lily Sanders. - George, hold så op.
Det er mit hus. Jeg vil ikke høre på det.
Lille Sarah hvad var det nu? Hun var livfuld.
- Og Marjorie Anderson. - Det er nok. Sæt dig ned.
Og Henry Chapmans pige. Var det Thelma?
Nej. Jeg kan se hendes blå øjne for mig.
Jeg har glemt din navn, kære.
Skal vi høre på det hvert år? Du er fuld, Dadda. Sæt dig ned.
Betty Browning.
Betty. Nu skal du høre.
Jeg er 73 år gammel. Jeg har set alverdens undere.
Og jeg har aldrig set noget smukkere end Betty Brownings hvælvede bryster.
Mine piger, om I er døde eller gamle og grå, -
- så vil jeg ære jer til det sidste.
Velsign jer alle.
Det var Sheila, farfar.
- Hvad siger du? - Henry Chapmans datter.
Sheila. Det kan jeg huske fra sidste år.
Det var det også. Sheila.
Den dreng skal nok blive til noget. Ja, Sheila.
Der er noget galt. Hvad er det?
Det må vi ikke sige. Men vi bliver forflyttet i morgen.
- Hvorhen? Vil du ikke sige det? - Jeg sværger. Jeg ved det ikke.
Her er din julegave.
Tror du, jeg vil sidde resten af krigen og stirre på en ring?
Mens du møder en fransk pige, som taler dit sprog.
Nej, ellers tak.
Gør som du vil.
Mor!
- Hvad er der? - For Guds skyld.
Han er blevet forflyttet. Og jeg var led mod ham.
Lad det ikke ende sådan. Løb efter ham, Dawn.
Kom nu. Bid stoltheden i dig.
Hvad er der nu?
Vi kommer for sent. De er rejst.
Kan du ikke sige hvorhen? Du kan da se, jeg ikke er spion.
Det ville jeg, hvis jeg kunne. Men det kan jeg ikke.
- Han skriver nok snart. - Ja, han gør.
I mødes nok igen.
Ingen ved hvor Ingen ved hvornår
I mellemtiden Har jeg fri i morgen aften
Hov!
Farvel, far.
Brevet i morges. Var det fra Bruce?
Hvad skriver han?
At jeg havde ret. At jeg ikke skal vente på ham.
Det var bedre helt at slå op.
Det var meget fornuftigt under omstændighederne.
Ja, men nu er jeg blevet forelsket i ham.
Det ville jeg ikke. Det sagde jeg også.
Ringen!
Jeg har fundet ringen.
Det kunne du have sparet dig, Bill.
Du er den!
Du løber hurtigt, mor.
Da jeg mødte mor, kunne hun stå på hænder.
Det kan jeg måske stadigvæk.
- Av, det er evigheder siden. - Du må hellere prøve.
- Ja! - Nej, nej, nej.
Flot!
- Hvad er det? - Store Bertha bombarderer Frankrig.
De har en rækkevidde på 40 kilometer.
Vi affyrer et par skud hver dag for at minde dem om os.
Hver granat koster det samme som en Ford 8.
- Hvem betaler for dem? - Det gør vi og du resten af livet.
Husker du stranden, Mac? Alle de somre.
Bare vore to familier sammen.
Det var en dejlig tid, Grace.
Nu er der kun os to tilbage.
Tak for i dag, Mac.
- Jeg vil snart lære dig googly’en. - Tak.
Der ryger endnu en Ford 8, onkel Mac.
- Hvem var det, Molly stak af med? - En polsk pilot.
Det lyder som en dårlig vittighed.
Du savner hende. Det gør jeg i hvert fald.
Hun sagde: "Jeg ved, du elsker mig, Mac.
Men du har aldrig elsket mig nok."
Ikke at elske nok.
Det er noget frygteligt noget at gøre.
Det gjorde jeg vist over for Clive.
Jeg holdt altid lidt igen.
Lad det hellere være usagt, Grace.
I var aldrig adskilt, du og Clive. Han blev ved med at spørge.
Jeg ventede på, at du skulle sige noget.
Men det gjorde du aldrig.
Clive havde et arbejde. Det havde jeg ikke.
Jeg kunne ikke gøre det.
Vi gjorde det, der var mest anstændigt.
Krigen har gjort en ende på alt anstændigt.
Vi han ikke ændre på fortiden. Selv ikke krigen kan det.
Vi gjorde det rette. Men vi mistede kærligheden.
Og det er trist.
Dawn! Dawn!
- Dawn! - Mor?
- Åh, mor. - Gudskelov er du uskadt.
Var det Deres hus, frue?
- Har her været et luftangreb? - Det er bare en ildebrand.
- Hvad mener De med ildebrand? - De opstår også i krigstid.
- Smelter mine granatsplinter? - Det tror jeg ikke.
Bare jeg havde mine nylonstrømper på.
- Mine rationeringsmærker. - Grace! Nej, Grace.
- Lige et øjeblik. - Mine rationeringsmærker.
- Her, Grace. Tag Sue. - Hvor er det forfærdeligt.
- Har De et sted at tage hen. - Hun tager med mig.
- Roger, se. - Flot.
Skrammel.
Se, en smeltet radio.
Det er mit hus. Hvad laver I her?
- Billy, hold så op. - Skrub af med jer, unger.
- Løb. - Billy, det er nok. Kom så.
Det er nok.
Løb jeres vej.
Symaskinen er da intakt.
Alle mine tinsoldater er smeltet.
Mac ...
... nogle af billederne er stadig fine.
Grace. Du kan vist passe den her frakke.
Og her er lidt til køkkenet.
- Tusind tak, Evelyn. - Se, mor.
Her, Dawn. Prøv den her.
- Hvad er det? - Mine tinsoldater.
Det er kun ting. Vi har stadig hinanden.
Jeg er ligeglad med huset. Jeg hader bare, at folk glor på os.
Og er venlige.
Jeg kommer.
Udfrielsen er forestående! Alt er vel!
En anden verden, hva’ Billy? Ikke 30 km fra Piccadilly.
Fat rebet. Træk den ind og fortøj den.
Kan du klare endnu et chok? Du skal være mormor.
Hej, mormor.
- Jeg tror simpelthen ikke på det. - Det er bare et rædsomt hus.
De burde brændes og bombes.
- Hvad har jeg dog gjort forkert? - Du giftede dig med Clive.
- Pyt med det. I kan bo hos os. - Hvor længe?
- Tre en halv måned. - Så længe? Tja, hvorfor ikke?
Det er næsten sommer. Lad de unge løbe omkring.
Tusind tak, Mac.
Hvad skulle jeg have gjort uden dig?
Så havde du haft et hus.
Bare alt havde været anderledes.
Pas godt på dig selv, Grace.
Sæt fra. Hop om bord.
Flot klaret, Billy.
Alt, hvad jeg har tilbage, sidder i denne lille båd.
Må jeg prøve?
Læg din hånd på min. Så lærer du det hurtigt.
Jeg skal lære dig om livet på floden.
Var du blevet et år mere i forstaden, havde du ikke været til at redde.
Se, de kommer den her vej. Fremtiden marcherer frem.
Jeg forbander jer, volt, watt og ampere.
Billy, kom og lyt. Prøv om du kan høre noget.
Du er iskold. Jeg kunne abortere.
Det var en god ide. Gør det igen.
Så er der morgenmad.
- Godmorgen. - Har du sovet godt?
Godmorgen, morfar.
Hvor længe ville det tage at få nye rationeringsmærker?
Seks uger, tror jeg.
- Hvordan skal vi klare den? - Brændenældesuppe.
Ligesom under den store krig. Meget nærende.
Bill og jeg fanger fisk. Og fuglene lægger snart æg.
Vi vil jage og samle føde. Vi overlever.
Hvad med te og sukker, " professor"?
Sid stille. Ingen rører sig. Mor, hent mit gevær.
- Forbandede kryb. - Dadda, ærlig talt.
Lad aldrig en rotte snige sig ind på dig, Bill.
Jeg tror, du ramte den, morfar.
Den haltede, da den løb væk.
Undskyld.
En, to, tre. Kast staven fremad.
Lad den glide gennem fingrene. Stød ikke fra, før den når bunden.
Pæne drenge med stråhatte og blazere.
Og alle bådene var oplyst med kinesiske lygter som ildfluer.
En, to, tre. Kast staven fremad.
Lad den glide gennem fingrene. Stød ikke fra, før den når bunden.
Og grammofonen kørte i en af bådene. Altid Charleston.
- Charleston, Charleston - Charleston
- Altså, I piger. - Var det ikke en dejlig tid?
Kig lige til spinneren.
Desværre, morfar.
En, to, tre.
Prøv du nu, knægt. Læg kræfterne i.
Hold den i ro.
Ned med den. Sådan. Skub.
Hiv den op.
... to, tre, fire.
Han er blevet bedre til det.
Lad den glide gennem fingrene. Lad den glide.
En, to, tre. Kom nu.
Lad den glide gennem fingrene. Sådan. Skub så.
- Den sidder fast. - Jamen, så træk den op.
Træk til, knægt. Slip den. Bliv der.
Det var en lærestreg for livet.
- Båden er vigtigere end staven. - Åh, Billy.
Hej, venner.
Hvor er hun stor. Hvad med Dawn?
Noget nyt fra Bruce? Mænd er nogle dyr.
- Det er det, jeg kan lide ved dem. - Hils på Dadda.
- Davs, Dadda. - Charity.
- Davs, Dadda. - Hope.
Davs, Faith.
Lutter høns og ingen haner. Der er for mange kvinder i familien.
De tilhører en anden art, Billy.
- Elsker du dem ikke? - Jo, men jeg forstår dem ikke.
Den vej fører til undergang.
- Du sagde, vi skulle spille cricket. - Ja, kom.
Om jeg vil have den?
Du ser frustreret ud, Faith.
Vokser din mand stadig ikke med opgaven?
- Han skulle spærres inde. - Lad ham ikke slå kløerne i Billy.
Jeg vil ikke se deres mænd her.
De har alle giftet sig med nogle fjolser.
De sætter en i bur og giver en godbidder, hvis de kan.
Jeg slår først.
Kom, piger. Maden er klar.
I midten og ben for.
- Seks og i floden, morfar. - Bestemt ikke.
Ja.
- Det var en googly. - Ja.
Du er en haj, at du kaster googly’er i din alder.
Kast en til.
Nej, morfar. Du er ude. Det er min tur.
For pokker da også.
Parat?
To.
Fire.
Ved du, hvorfor de hedder Faith, Hope, Grace og Charity?
Seks. Hvorfor?
Din mormor har opkaldt dem efter de dyder, jeg mangler.
- Otte. - Otte. Du er jo umulig, knægt.
- Mor, må jeg smage? - Ja, skat.
Du kan få hvad som helst. Det er skønt at have jer på besøg.
Forbasket.
To.
Forbandede barn.
Fire.
Bolden er blevet væk. Hold op med at løbe.
Vi leger kun, morfar.
Seks og ude. Seks og ude.
Det er ligesom i gamle dage.
- Hvor er fisken? - Vi har fundet nogle æg.
Blæse være med æggene. Fang nogle fisk.
Smut så, og kom ikke tomhændet tilbage, -
- så er der ingen aftensmad.
Har du bid, Bill?
- Nej, har du? - Nej.
Jeg tør ikke komme tilbage uden fisk.
Jeg hader morfar.
Et vildfarent bombefly.
Tysk, den må være faret vild.
Fisk i millionvis.
- Nu går du for vidt, unge mand. - Jamen, du sagde det selv.
Jeg tilstår, at jeg var skrap, men hvordan pokker ...?
- Dadda, det er vidunderligt. - Det er gået i fisk.
Kan vi salte eller røge dem?
- Det er som bespisningen af de 5000. - Nå, er det nu et mirakel?
De er rådne i morgen.
Hvorfor inviterer du ikke dine venner til middag?
Jeg har ingen venner. Kun bekendte.
Åh, Dadda.
Dawn!
Dawn! Det er mig.
Bare lad som ingenting.
Bill!
Bill.
- Bill, sejl kanoen herover. - Fortsæt. Bliv ved denne bred.
Kom nu. Giv mig en chance for at forklare.
Hurtigere, Billy. Hurtigere.
Dawn. Susie.
Jeg slår dig ihjel, Sue Rohan.
Dawn.
Jeg kunne ikke skrive. Jeg var på en hemmelig mission.
- Jeg kom, da jeg hørte om barnet. - Skrub af.
Jeg har deserteret. Jeg har pjækket for at være her.
Jeg hader dig.
Bruce! Bruce!
Bruce!
- Bruce, hvad har jeg dog gjort? - Ingen kan holde vejret så længe.
Nej. Bruce!
- Jeg har savnet dig. - Jeg har også savnet dig, skat.
- Pas på. - Jeg er glad for, du kunne komme.
Nu er vi alle samlet igen.
- Og lykkelige. - Nu skal du være bedstefar.
- Og jeg er selv kun en dreng. - Det er ikke sjovt at blive voksen.
Jeg tror, Elsie Drinkwater ligger begravet her.
Den tøjte.
- Her, Billy. - Tag et billede.
Stil op til billedet. De mindste foran. Kom nu.
- Godt. - Kun et par hurtige billeder.
Smil.
- Kom så med. - Bruce.
- Farvel, Bruce. - Du skal ikke være bekymret.
Bliv ved med at smile.
MILITÆRPOLITI
Farvel.
Hvad kan man stille op med fire døtre?
Fire døtre.
En strygekvartet var alt, jeg kunne hitte på.
Og de hadede mig, fordi jeg tvang dem til at lære det.
Og nu er vi glade for, at du gjorde det.
Skål for musikken. Og for fraværende venner.
- Og for fraværende gomme. - Og for ... bruden.
For bruden.
Og ... vent lidt. For min kommandofører.
Han har skaffet mig en post tæt på mit hjem.
Han sagde: " Deres hus brænder ned. Deres datter skal giftes.
De skal hele tiden på orlov.
Pak Deres skrivemaskine og udkæmp krigen dernede."
Clive.
Der er et lille hus til leje nede ved floden.
Jeg forlader ikke floden igen. Børnene har sådan nydt sommeren.
Så siger vi det. For floden.
For floden!
Og loyale venner. Og gode og trofaste hustruer.
Håber og tror vi på.
Og vrisne bedstefædre.
Eftersom du snart flytter hertil, kaster jeg handsken.
En cricketkamp. Du og Mac mod Bill og mig.
Stiller I op?
Mac har spillet på Surreys andethold. Og jeg på Indian Army.
- Det har vi hørt tusind gange før. - Det vil vise sig.
Det er en oliegren. Tag imod den. Det er det bedste, han kan gøre.
- I slår først. - Jeg spiller altid forkert.
Nej, det var mig.
- Så siger vi det. - Hun er lidt sløj.
Kom og læg dig lidt.
Flot kast, Billy.
Det var langt, og bolden skruede lidt.
- Giv ham den, du ved nok. - Ja, morfar.
- Det var en googly! - En googly.
Du så den ikke, Clive.
Jeg har lært ham den, og så bruger han den imod mig.
Livets lov. Er den ikke ubarmhjertig?
- Den gamle, snu rad. - Godt klaret, knægt.
- Jeg er stolt af dig. - Clive.
- Skynd dig, Clive! - Hvad sker der?
- Skynd dig! - Vi kommer nu.
Gå nu ikke i panik. Clive!
- Hvad er der? - Få fat i lægen.
- Er du syg? - Ikke mig. Dawn.
Hun har veer.
- Masser af varmt vand. - Til hvad?
- Det siger de altid i filmene. - Så skynd dig dog.
- Pres. - Hvorfor? Det kommer af sig selv.
Det gør ikke ondt.
- Det står i Lægeleksikonet. - Gå nu, Dadda.
Der er den.
- Det er helt klistret. - Der er det.
- Det er en lille dreng. - Det er en lille dreng.
Kan du så komme væk!
Gå den anden vej!
Efter ham!
Det er ikke enden.
Det er end ikke begyndelsen til enden.
Men det er måske enden på begyndelsen.
Jeg stjal det. Jeg var nær blevet fanget.
- De blev ved med at løbe efter mig. - Er det til mig?
- Og på din sidste feriedag. - Det var egentlig til barnet.
Tak, Billy. Fra barnet og mig.
Du er slet ikke så slem, Billy.
Åh, din sølle lille løjser.
Det er mig, der må ofre min sidste smule sortbørsbenzin -
- på at køre dig i skole.
Jeg skal bo på Rosehill Avenue.
Kun indtil du kommer på den lokale skole.
Med mrs. Evans. Jeg hader hende.
Du kommer hjem i weekenden. Klap så i ...
... eller gå.
Store mandfolk spiller tosser, mens vi er i krig.
Forkasteligt.
De prygler dem fra sans og samling og fylder dem med møg.
Hvor skal I hen?
Åh Gud! Ikke min skole.
- Rohan! Rohan! - Det var en løbsk bombe.
- Tak, Adolf. - Skolen er sønderbombet!
Lærere, hold dem væk fra ilden. Lærere, fald ind.
Stil dem op på geled.
Hvor er jeres disciplin? I bliver alle straffet.
Det her er krig. Det er ikke noget at more sig over.
Få dem ind på geled.
Stil så op. Hvem kastede det efter læreren?
Hvem kastede den kasse? Hold så op.
Det kommer du til at fortryde.
Morfar.
Skrub ud! Stands det der!
Intet har nogen sinde vakt større jubel end det øjeblik.
Min skole lå i ruiner -
- og floden kaldte med løfter om stjålne dage.